№5, березень 2014
Одеса – місто-герой, а ще місто гумору та вільної економічної зони порто-франко. «Тут усе Європою дихає, віє». Так про Одесу на початку ХІХ століття казав відомий російський поет Олександр Пушкін. Тому більшість одеситів не сприйняли всерйоз «темники» російської пропаганди, які лунають з екранів переважно російського телебачення. Там деякі журналісти на кшталт Дмитра Кисельова разом зі своїм господарем паном Путіним намагаються «зомбувати» громадян бандерівцями, які нібито в Україні всіх б’ють та все руйнують, а ще влаштовують у Південній Пальмірі «гоніння на євреїв».
До речі, приводом для останньої дезінформації стала заява члена громадської ради при президентові Російської Федерації Олени Ніколаєвої:
«Я розмовляла нещодавно з подругою з Одеси, у мене в Одесі бабуся похована, там зараз починаються гоніння на євреїв. Як ми можемо підтримувати Захід в їхній позиції, коли там відбувається таке?!» – завила чиновниця.
При цьому плітка подається не у вигляді «зіпсованого телефону», а як факт, що відбувся.
Хотів би відзначити, що днями Голова Верховної Ради України, який за Конституцією України є виконувачем обов’язків Президента України, Олександр Турчинов призначив головою облдержадміністрації Одеської області представника «Фронту змін», єврея Володимира Немировського. Та й на київському Майдані одеська ланка стала найяскравішою в так званій єврейській сотні. Зрештою можна перелічити ще чимало євреїввисокопосадовців України, які обійняли найважливіші посади у владній структурі країни. І хто ж їх туди призначив? Бандерівці, фашисти? Яка нісенітниця!
Своєрідною відповіддю геббельсівській пропаганді Кремля в Одесі став 10тисячний мітинг протесту одеситів проти вторгнення в Україну російських військ, що відбувся 2 березня. З Приморського бульвару мітингувальники попрямували до Генконсульства Російської Федерації в Одесі, скандуючи: «Крим – Україна!», «Путін, геть!» «Нет – войне!».
Проте «Русская весна» під проросійськими лозунгами рветься взяти реванш. Як людина військова, я добре обізнаний щодо змісту всіляких контрагітаційних заходів, яким у Радянському Союзі приділялася велика увага. І саме вони нині масово проводяться в нашій країні розвідниками та «феесбешниками» колись дружньої нам держави Росії. І тут я не можу не погодитися із Збігнєвом Бжезинським, у минулому радником президента США з національної безпеки, який декілька днів тому в газеті The Washington Post написав: «Путін заздалегідь знав, що російськомовні кримчани схвалять його вторгнення, але не міг передбачити реакцію українських військових у Криму, тож «прийшов у масці, як гангстермафіозі»…
Тепер же, на думку З. Бжезинського, успіх, можливо, «спокусить Путіна повторити «спектакль» у східних областях України». Що ми й спостерігаємо на тлі деморалізованого СБУ та міліції. Ставка робиться на проросійські партії та провокаторівакторів.
Доречно зазначити, що по деяких українських каналах уже пройшла інформація про те, що ПівденноСхідним регіоном України у супроводі російських ЗМІ подорожує група активістів, які провокують людей на конфлікти і протистояння, залякуючи їх «фашистським нашестям» і «коричневою чумою». Так, у Севастополь під російськими прапорами прибули нібито жителі Одеси. Проте раніше вони ж таки штурмували Харківську ОДА, повідомляє телеканал ТСН.
Перший сюжет російського телебачення зроблено під час подій
1 березня в Харкові, коли мешканець Москви повісив російський прапор на будівлю Харківської ОДА.
Друге відео – із Сімферополя, куди так звані корінні одеситки приїхали попросити допомоги й розповісти про те, що в Одесі нібито «піднявся народ проти фашистів». За їхніми словами, від людей вимагають передати новій владі 50 відсотків свого майна. Всі ці спектаклі відбуваються за одним сценарієм. Нібито в Україні російськомовних мешканців не поважають та переслідують оскаженілі бандерівці. Отже, висновок: потрібно їх захистити силами доблесної російської армії. Але вся світова спільнота бачить у цьому добре зрежисируваний спектакль за аналогією з 1939 роком, коли Гітлер спочатку захопив Судети, а потім окупував Прагу та Чехословаччину, бо там нібито принижували етнічних німців.
Отже, план дестабілізації та розколу України почав діяти. Сподіваюсь, у нового керівництва нашої держави вистачить розуму й сил подолати ці виклики та зберегти цілісність ненькиУкраїни.
Не можу не сказати декілька слів і про одеських журналістів.
Адже вони намагаються в міру своїх сил вплинути на «інформаційну війну», що вибухнула. Практично всі одеські видання й телеканали відмовилися співпрацювати з росіянами.
«Ми – одеські власкори всеукраїнських центральних каналів і декілька одеських каналів – домовилися: припиняємо співпрацювати з росіянами. Не ділитимемося з ними контактами або не передаватимемо наше відео, – розповів власкор телеканала «Інтер» в Одесі Андрій Анастасов. – Я прийняв для себе це рішення не як співробітник «Інтера», а як журналіст, людина, яка дотримується професійної етики».
За словами журналіста, від співпраці з російськими колегами, окрім «Інтера», відмовилися одеські корпункти телеканалів «1+1», «ICTV», «5 канала».
І насамкінець чисто одеський жарт від одеського інтернетвидання «Новостник» (http://novostnik.com.ua/novosti/banderovskayaodessaglazamidmitriyakiseleva/). Вони запропонували російським журналістам кореспонденцію, зроблену на зразок того абсурду, що зараз ллється з російських телеканалів.
«Влада в Україні захоплена озвірілими від безкарності фашистськими угрупованнями, про це все відомо. Але життя колись багатого і процвітаючого міста Одеси насилу піддається опису. Але ми спробуємо це зробити.
Титульною нацією в Одесі нова влада оголосила жидобандеровців. Російськомовне населення, тобто ті, хто не встиг втекти в катакомби, піддається страшенним репресіям. Селище Котовського перетворилося на гетто для російськомовних ізгоїв, там їм дозволено ходити лише в личаках або валянках. З чуток, у гетто запущені ведмеді.
Чорне море перейменоване в Червоночорне. А знаменитому пам’ятнику Дюку Ришельє прилаштували бронзовий оселедець.
В одеському Оперному театрі йде опера «Мадам Бандерфляй». Усі інші спектаклі заборонені…
Жахливе життя дітей. У школі на уроках історії вони вчаться за підручником «Історія Древньої Одеси з 5 по 3 тисячоліття до нашої ери». На уроках праці діти вчаться виготовляти коктейлі Молотова. Дівчат, які погано пишуть диктант з української мови, просто зза парт вивозять у публічні будинки, один із яких розташований у будівлі колишнього Російського театру.
По усій Одесімамі масово вирубуються берези. На їх місці садять калини.
У кожному будинку призначений комендант, який щодня перевіряє в усіх жителів наявність прапорів України та УПА, знання гімну України й найважливіших дат із життя Степана Бандери»…
Ну як вам, шановний читачу? Схоже на те марення, яким забивають голови росіян. Тож усміхнемося й повіримо в те, що в нашої держави – краще майбутнє, ніж те, що намалював у своїй хворій голові пан президент колись дружньої нам Росії. Переконаний, Одеса не купилася й не купиться на провокаційну пропаганду Путіна. Адже це європейське місто, яке має перспективу кращого майбутнього в складі єдиної соборної України.
Автор: Євген ТИЩУК
Архів журналу Віче
![]() |
№9 |
Реклама в журналі Інформація авторам Передплата |
Нідерланди передають Україні 28 гусеничних всюдиходів
Умєров підтвердив, що Київ передав США список цілей у РФ, які хоче атакувати ATACMS
Міністр оборони Естонії: Захід має змінити "підтримку війни" на "підтримку перемоги України"
Президент Чехії: Успіхи Росії під Покровськом не пов’язані з операцією ЗСУ на Курщині
У Орбана не планують змінювати політику щодо України, якщо Трамп програє вибори
Туск: Без врегулювання проблемних історичних питань Україна не увійде до ЄС
Глава МЗС Литви попросив Україну і далі приховувати від нього військові плани
Боррель: ЄС підготував для України 700 тисяч снарядів з обіцяного мільйона
Фон дер Ляєн у Празі відповіла на фейкові "мирні ініціативи" Орбана
Доставка бетону з заводу ПБГ "Ковальська" від "РСТ Плюс"